amaury

=Pc- laitteisto=

=
tallentavia muistipaikkoja eli rekistereitä. Yleensä kun prosessorin bittisyydestä puhutaan, silloin tarkoitetaan prosessorin käyttämää sanan pituutta, eli bittien lukumäärä. Ohjelman suorittamiseen tarvitaan kaksi tärkeää rekisteriä. =====

=
// Ensimmäinen on O //// hjelmalaskuri //, jossa on sen käskyn muistiosoite joka seuraavaksi suoritetaan. Toinen on // Käskyrekister // i // johon tallennetaan keskusmuistista etsityn käskyn koodi. Yleisiin rekistereihin tallennetaan esim. laskennan alkuarvot ja lopputulokset. //=====

Esimerkki assembler- ohjelmasta.
code 0008 8D 1E 0000 R LEA BX,ARR 000C B4 01 MOV AH,01H 000E CD 21 TOP: INT 21H 0010 88 07 MOV [BX],AL 0012 3C 1B CMP AL,01BH 0014 74 03 JZ DONE 0016 43 INC BX 0017 E2 F5 LOOP TOP code

**Prosessorit tarvitse vat aina tuulettimen koska muuten menevät rikki. Ilman tuuletinta prosessorit palavat.**
media type="youtube" key="pHH6u56iA0E" width="425" height="350"

välimuistissa ja prosessori saakin sen käyttöönsä paljon nopeammin kuin hakemalla varsinaisesta muistista. Todennäköisyys että tarvittava tieto on jo välimuistissa on yli 90%.
====Välimuistia on monella eri tasolla. Tasoja on kolme ja niissä on oletettavasti tietoa mitä prosessori tarvii. Nämä kolme tasoa ovat eri kohdassa. Ensimmäinen on suoraan prosessorin sisällä. Toinen saattaa löytyä samalta piiriltä kuin prosessori mutta ei ole suoraan prossan sisällä. Ja kolmas on emolevyllä ennen varsinaista muistia.====

[[image:socket_754.jpg]]
=**//Emolevy//**=

====Emolevy on tietokoneen, periaatteessa suurin osa. Se on levy johon on kiinnitetty tetokoneen kaikki osat ja jonka kutta koneen muut osat kommunikoivat. Tieto kulkee lisälaitteiltaa väyliä pitkin emolevyllä, jossa prosessori käsittelee sen ja suoritetaan muut vaaditut tehtävät. Osa emolevyyn kuuluvista osista on juotettu emolevyyn kiinni, mutta on tietysti niitäkin mitä ei ole kiinni juotettu. Näitä ovat mm. virtajohdot, laajennuskortit, keskusmuistit, ja suorittimet. Nämä osat voidaan laittaa helpost kiinni niille varatuille paikoille.====

====Kaikilla emolevyillä on nykyään myös jokin määrä välimuistia. tämä välimuisti toimii prosessorin ja varsinaisen muistin välissä nopeuttaen muistihakuja. Vanoissa emolevyissä, jos oli paljon välimuistia, ei voinut keskusmuistia olla maksimitasolla. Toisin sanoen, välimuisti saattoi rajoittaa varsinaisen keskusmuistin määrää.====

Emolevyt pohjautuvat useinmiten johonkin piirisarjaan, jotka sitten määrittelevät suuren osan emolevyn ominisuuksista. Näitä emolevyjen piirisarjoja valmistavat mm. Intel ja SiS.
====Kuten on jo huomattu emolevyn tärkeydestä, niin emolevy määrää suuren osan tietokonen ominaisuuksista. Emolevyn asetuksiin ei ole vaikeaa päästä. Sinne voidaan mennä jko suoraan emolevyn pinnalla olevilla jumppereilla, dip- kytkimillä, tai sitten mennään koneen BIOS- asetuksien kautta.====



====Sellainen keskiverto emolevy sisältää 1-2 ISA- väylää, 3-5 PCI-väylää, 3-4 paikkaa 168-pinnisille DIMM-kammoille, 2 kpl IDE-ohjaimia, 512-2048 kiloa välimuistia, tavalliset I/O-liitännät (rinnakkaisliitin ja 2 kpl sarjaliittimiä), USB-liitin, levykeasemaohjaimen, näppäimistöliittimen ja prosessorikannan.====

====Tietokoneen muistista puhuttaessa voidaan tarkoittaa usein kiintolevyäjonne tieto tallennetaan pitkäksi aikaa. Niin pitkäksi aikaa kuin itse haluaa. Kuitenkin varsinainen muisti on tietokoneen keskusmuisti, **RAM. p**Yleensä muistin suuri määrä vaikuttaa tietokoneen nopeuteen, ja sen takia muistia kannattaakin olla sopivan paljon. Muistia mitataan mega-. tai gigabitteinä.====

====Oikeastaan riippuu kokonaan emolevystä. Ylensä muistit ovat DRAM-tyyppiä. Tarkoittaa luku- ja kirjoitusmuistin tyyppiä jossa bitti tallennetaan erilliseen kondensaattoriin. DRAM-muistienväliaikainen tallennettavuus on juuri sen takia, kun kondensaattorit vaativat sähkövarauksen virkistämistä.====

====Tarralapun perusteella voi usein tunnistaa muistikammat, sillä siinä lukee valmistaja, kellotaajuus, megabittimäärä tai gigabittimäärä ja CL eli CAS latency. Tämä termi tarkoittaa aikaa jonka muisti tarvii ennen kuin se voi tietoa luovuttaa. Tietysti mitä pienempi arvo, sen parempi.====


 * Muistipaikka**



Pyörimisnopeus levykseasemalla on n. 300 kierrosta / minuutti.
====Tavallisen HD- levykkeen sii rtonopeus on n. 62kB / s. Hakuaika tavallisella levykkeellä on n. 80 ms.Hakuiaika tarkoittaa se aika, jonka tarvitaan tiedon löytämiseen levykkeeltä. Levykkeellä on 135 uraa / tuuma ja uria levykkeellä on 80 kpl.====

CD-R-asema on sellainen joka voi kirjoittaa erityisille CD-R- levyille, mutta sen voi tehdä vain kertaalleen yhdelle levylle. CD-R-asema osaa lukea myös tavallisia CD-rom-levyjä.
====Tämä on uudempi asema massamuistikerhoon. On niikuin parempi versio CD-R-asemaan verrattuna. Tämä pystyy uudelleenkirjoittamaan levyille joihin on jo ennestään kirjoittanut. CD-RW on huomattavasti kiintolevyä hitaampi mutta on ihan hyvä vaihtoehto, suuren tiedon määrän tallentamisen vuoksi. Nämä levyt ovat kuitenkin niin paljon kiintolevyjä halvempia, on siis hyvä että CD-R- ja CD-ROM- levyt toimivat CD-RW- asemissa.====
 * CD-RW**

====**Muita massamuisteja Varmuuskopiointikäytössä useasti käytetään nauha-asemia. Tämä asema voi olla kooltaan useita gigatavuja mutta ovat hitaita ja hankalia käyttää muuhun kuin suuriin massakopiointeihin. **====

Kiintolevyt
Kiintolevy on emolevyyn liitettävä osa, ja kuten aiemmin on mainittu, niin joskus muistista mainittaessa, voidaan tarkoittaa kiintolevyn kokoa. Kiintolevyyn kokoa ilmoitetaan gigatavuina (lyhenne Gt tai GB, 1 000 000 000 tavua) tai joskus megatavuina (lyhenne Mt tai MB, 1 000 000).

[[image:http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Hdd_od_srodka.jpg/250px-Hdd_od_srodka.jpg width="250" height="177"]]
> > > >
 * tehonkulutus (W)
 * kierrosnopeus (rpm)
 * äänekkyys (db (A))
 * keskimääräinen vikaantumisväli (engl[|.] //MTBF: Mean Time Between Failure//)
 * iskunkestävyys (G)
 * hakuaika, uuden tiedon kohdalle lukupäältä siitymiseen kuluva aika (ms)
 * tiedonsiirtonopeus, suuren tietomäärän kirjoitus- tai lukunopeus kiintolevyn ja keskusmuistin välillä (Mt/s).

Yleisimmät kiintolevyjen liitäntä tavat ovat SATA, IDE/ATA ja SCSI. Uusimmat tietokoneen emolevyt omistavat ainakin neljä SATA- liitintä. Vanhempia IDE- liittimiä on ainakin yksi.

SATA- liitännät ovatsyrjäyttämässä vallan IDE- liitännät. Liitäntä tunnetaan myös nimellä ATA ja P-ATA. IDE- liittimeen voidaan kytkeä yhteen kaksi kiintolevyä.

SCSI- väylä on taas hyvin suosittu liitäntätyyppi palvelimissa ja ammattilaislaitteissa. Yleensä tarvitsee erillisen sovittimen tai ohjainkortin. Oman ohjaimen ansiosta nämä kiintolevyt eivät kuormita koneen suoritinta niinkuin erillisohjaimettomat levyt. SCSi- liitäntääntään voidaan liittää yhteen jpa 8-16 laitetta.

SATA on tietysti uusin liitäntätyyppi. Siinä on pari asiaa mikä tekee siitä paremman kuin IDE- liitäntä. SATA:ssa tiedonsiirto on sarjamuotoista, kun taas IDE:ssa se on rinnakkaismuotoista. Sarjaliitäntä on nopea ja korvaa rinnakkaisten linjojen määrä. SATA:ssa on myös kapeammat kaapelit ja pienemmät liittimet, jotka vievät vähemmän tilaa kotelossa ja emolla.

====Välimuisti toimiii kiintolevyssä niinkuin prosessorissakin. Tiedot jotka kiintolevyltä luetaan, tallennetaan välimuistiin, josta saadaan sitten uudelleen käyttöön ja nopeammin. Muuten jouduttaisiin hakemaan tiedot kiintolevyltä asti ja siinä menisi kauemmin aikaa. Välimuistia kiintolevyissä on 32-1024 kilotavua.==== ====Valmistaja ilmoittavat kiintolevyilleen MTBF ( Mean Time Between Failure) - arvo jonka tarkoituksena on antaa kuvan kiintolevyn kestävyydestä. arvot vaihtelevat 50000 tunnista, satoihin tuhansiin. Kiintolevyillä on kuitenkin yksilöllisiä eroja mutta yleensä ovat lähes kaikki hyvin kestäviä. Levyille luvataan yleensä poikkeuksetta vähintään 3 vuoden takuu.====

2D- näytönohjaimet
Nämä ovat kalliita näytönohjaimia ja on suunniteltu enemmänkin ammattikäyttöön, jossa kuvan ja värien terävyydelle ovat todella käyttöä. Monissa vanhoissa näytönohjaimisa ei ollut ollenkaan 3D- ominaisuuksia, siksi ne luokitellaan tähän kategoriaan. Tunnettu 2D- näytönohjaimen valmistaja on mm. Matrox.

3D- näytönohjaimet
3D- grafiikan parhaaseen piirtoon tarkoitetut näytönohjaimet on käytetty jo noin 1980-luvulla. Nykyään käytössä on enemmä tietokonepelejä pelattaessa, jossa huippu gtafiikka ja kuva on pelaajille erittäin tärkeä ja hieno. Kunnon kilpailijoita 3D- näytönohjaimen valmistuksessa ovat ATI ja NVIDIA.

Usb levyt
Meidän käyttöömme löytyy myös ulkoisia kiintolevyjä. Ulkoinen levy on normaali kiintolevy joka on kotelossa. Kotelossa on kaapelointi jonka avulla levy kytketään tietokoneen ulkoiseen liitäntään. Näitä liitäntöjä ovat, USB-, FireWire- tai SATA- väylä.


 * Tässä näytetään kuva ulkoisesta kiintolevystä, päältäpäin näkyy vain kotelo.**

Usb- levyjä saa 100 - 200€ aika hyvän. Usb- levyt ovat huippu keksintöjä! ne voidaan ottaa mukaan vaikka maailmanympäri, ihan mihin vaan ja laittaa kiinni tietokoneeseen. Sitten jos haluat jotain varmuuskopioita tehdä niin on myös tosi hyvä siihenkin käyttöön. Niinkuin suurempi muistitikku.

CD
=== ===  Cd suunniteltiin äänen talennusta varte. Se tuli esille joskus 1980- luvulla. CD.lle voidaan kirjoittaa tietokoneella käytettävää binääridataa tai ääntä. kuten musiikkia. Ne levyt joihin tiedot on valmiiksi kirjoitettu, kuten jonkun artistin musiikkia, niitä ei voida käyttää tallennkukseen.

CD muodostuu 1,2 millimetriä paksusta ruiskuvaletusta polykarbonaattilevystä, joka on päällystetty ohuella alumiinikerroksella. Alumiinni päälle on laitettu suojaava lakkakerros johon voidaan painaa levyn etiketin. Yleisin CD- levyn koko on halkaisijaltaan 120 mm joka normaalisti antaa 74 minuutin tallennustilan äänelle, ja datalle 650 megatavun tilan. 800 Mt ja 900 Mt - levyjäkin löytyy mutta ne vaativatstandarditoleranssien hyväksikäyttöä.

DVD


====** On suuri kapsitettinen optinen massamuisti. Levy on saman kokoinen kuin CD-ROM-levy mutta siihen on saatu muutama gigatavua enemmän. Yksi keino tuohon onnistumiseen oli ainakin tallentamalla levyyn dataa useaan eri kerrokseen ja käyttää lyhyempää aallonpituutta kkäyttävää kaaseria. Näitä DVD-levyjä käytetään eniten elokuvien levittämiseen koska yhdelle levylle mahtuu juuri sopivasti yksi kokonainen MPEG-muotoon pakatulle elokuvalle. DVD:stä löytyy DVD-R ja DVD-RAM versiot, jotka vastaavat CD_R ja CD-RW- levykkeitä. Näillä elokuvalevyillä on usein käytössä css-SUOJAUS. Tämä suojaus varmistaa etää leyä soitetaan vaan lisensoidulla osittimella. **====

Litteä näyttö
Monitori on tietokoneen oheislaite ja se antaa käyttäjälle visuaalista palautetta. Näytöt voidaan jakaa kahteen luokkaan, emittoiviin eli valoa säteileviin ja ei-emittoiviin eli ei valoa säteilevä.

Kannettavissa tietokoneissa on jo pitkään käytetty LCD- näyttöjä. Nestekidenäyttöjen tuumakoot eivät ole suoraan verrannoliset kuvaputkinäyttöihin sillä ne mitataa eri kohdista.

Nestekidenäytössä on joissakin DVI- liitännän lisäksi, myös HDMI-liitäntä joka mahdollistaaäänen siirto. Monista näytöistä köytyy vielä tuki VGA- liitännälle.

Nestekidenäytön kuva on terävä, eikä siinä ilmesty sellaisia muotovääristymiä, mitä kuvaputkelle tulee. Näytön valoja hoitaa paneelin takana oleva taustavalo ja sen ansiosta myös valaisuus on huomattavasti parempi kuin putkinäytöissä. Uudet TFT- näytöt toistavat erittäin hyvin eri värisävyjä, mutta värintoistoltaan ammattilais kuvankäsittelyyn eivät kuitenkin kaikki kelpaa. Litteän näytön etuja tietää jo nimestä ihan suoraan. Se vie vain murto-osan tilaa verrattuna putkinäyttöön, helppo siirtää, sillä on erittäin kevyt. Ei siis tarvita iso pöytä näyttöä varten, tai syvyystilaa näytön takaosaa varten kuten kuvaputkessa.

Nestekidenäytölläkin on huonoja puolia. Kuvan terävyys riippuu esitysresoluutiosta ja vanhojen nestekidenäytön katselukulma on rajallinen. Eli kun siirryttiin kauemmaksi, sivummalle, tai ihan miten vaan muutti katselukulmaa,niin kuvan laatu heikkeni. Nykyään eroa ei juuri huomaa näissä uudemmissa. Nestekidenäyttö on suunniteltu käyttämään tiettyä kuvatarkkuutta. Suurempaa kuvantarkkuutta ei ole mahdollista käyttää. Ja jos halutaan matalampaa tarkkuutta koko näytöllä, kuva täytyisi venyttää koko näytölle ja kuvasta tulee sitten sumea tai vanhoissa näytöissä heikon skaalausjärjestelmän ansiosta, kuvasta tulee palikkamainen.

Virtalähde
Tietokoneen virtalähteen tehtävänä on jakaa sähköä kaikille tietokoneen osille, juuri sopivan paljon. Virtalähteeseen kytketään johto, yleensä niissä on kytkin, joten virtaa ei pääse vielä kulkemaan. Virtalähteen johdot kytketään emolevylle, kiintolevylle ja muille paikoille mitkä tarvitsevat virtaa virtalähteen johtojen kautta.

Virtalähteen suorituskykyyn vaikuttaa sen teho, joka ilmoitetaan watteina (W). Teho kertoo sen, kuinka paljon se pystyy siirtämään virtaa tietokoneen laitteille. Eli mitä tehokkaampi tietokone, niin tehokkaampi virtalähde tarvitaan, koska silloi muutkin komponentit ovat tehoa vaativia ja kunnon virtalähde vaan voi tarjota kunnon tehon. Näytönohjaimet vievät paljon tehoa, jos suunnittelee sen vaihtamista tehokkaampaan, niin kannattaa myös tarkistaa riittääkö virtalähteeltä kunnolla tehoa.

Jos virtalähteen teho ei riitä näytönohjaimelle niin koneen käynistymisessä voi olla ongelmia tai sitten kone sammuilee kesken kaiken.

Kun olet virtalähdettä hankkimassa, niin panosta laatuun. Ei laadukkaissa voi olla että luvataan kunnon tehin, mutta se tarkoittaakin piikkitehoa johon kone pystyy vaan hetkittäisesti vaikka koneen teho liikkuukin todella paljon alempana . Ikävissä tilanteissa halpa virtalähde antaa virtaa rikkinäisille komponenteille ja voi koko tietokone mennä hajalle.

**20-pinninen virtaliitin, neljä pinniä irroitettuna** **24 -pinninen virtaliitin**



**+12V lisävirtaliitin**

Tämä on kiintolevyille ja CD- asemille.

**PATA -mallinen virtaliitin, "Molex"**

Kotelo
Kotelo ulkoapäin Kotelo takaapäin

Kotelo on siis se yksikkö johon tietokone kasataan. Eli kotelo suojaa tietokoneen osia monilta vahingoilta. Normaalikokoisia koteloita kutsutaan ATX-koteloiksi. Tämä kannattaa varmistaa kun on koteloa ostamassa. Muuten voi olla että emolevy ei mahdu sinne. Emolevyn ja kotelon liitäntöjä ja liitännäisiä ei ole standardoitu joten johtoja voi jäädä liittämättä. Tuossa kuvassa on metallinen kehikko jossa on erilaisia liitäntöjä. Jos haluaa vaihtaa eolevy niin tämä metallinen kehikko otetaan pois ja laitetaan emolevyn paketin mukana tulevaan joka sopii emolevyn liitäntöihin.

Koteloiden hintaeroja voi olla jopa satoja euroja, eikä johdu mistään pikkumuutoksista. Vaan joihinkin on panostettu paljon ilmankiertoon mikä on tärkeää emolevyn komponenteille. Näin ne pysyvät hyvin viileinä eivätkä ylikuumene ja mene rikki. Tuuletus on silloin hyvä, kun ilmaa tulee sisään ja menee ulos. Ja vielä js ilmankierto esim. tapahtuu alareunasta yläreunaan, niin silloin ollaa todella hyvällä mallilla. ** Koteloihin saa tuulettimet vaihdettua, jos vaikka niiden teho ei riitä, niin vaihtaminen on hyvä vaihtoehto.
 * Koteloiden erot

Liitännät
Näytön liitäntätapa riippuu siitä onko näyttö digitaalinen vai analoginen malli. Analogiset VGA-näytöt kytketään siniseen liittimeen ja digitaaliset DVI- näytöt valkoiseen DIV- näyttöliittimeen. Joissakin näytöissä on nuo molemmat. DVI-Näyttöliitin VGA-näyttöliitin

Äänilaitteissa on standardoitu värikoodit ihan niinkuin muissakin liittimissä. Ääniulostulo on vihreä, eli jos ei ole varma mihkä laitat kuulokkeesi tai kaiuttimesi, niin vihreä on yleensä oikea.

Usb-liitin:
 * Verkkolaitteet ja usb**

Ethernet-liitin

Firewire-liitin. On hyvä nopeaan tiedon siirtoon.

Rinnakkaisliitänätä kirjoitinta varten.

6-pinninen PS/2- liitin

9-pinninen sarjaliitäntä

S-Video liittimenä ulkopuoliselle monitorille tai videotykille.


BCN-liitin videosiirtoon

IrDA on yleensä tumman muovilevyn takana

Ylepään, eli vihreään liitetään hiiri ja lilaan näppäimistö. Tässäkin on hyvä kun on standardoitu, hiiri on aina vihreä ja lila on aina näpppäimistö.

Bios

 * Aluksi laitetaan virta koneeseen ja saadaan laitteet käynnistettyä.
 * BIOS-ROMilla oleva POST- ohjelma käynnistyy.
 * järjestelmän laitteiden toiminta tarkistetaan.
 * Yleensä virheistä ilmoitetaan jonkinlaisella merkkiäänillä, ja siitten mahdollinen virhe tulee näytölle.
 * Etsitään laitteet ja niiden BIOSit ( näytönohjain, massamuistit, muisti jne.
 * Käynnistyksen yhteydessä näytetään myös näitä tietoja
 * Näytönohjaimen tietoja. Näytönohjaimessa on oma BIOS ja prosessori.
 * BIOSin tiedot
 * Emolevyllä olevan muistin määrä
 * Sekalaisia kokoonpanotietoja, kuten prosessori, IDE-laitteet yms.
 * Aloitetaan käyttöjärjestelmän lataaminen jltakin massamuistilaitteelta.

BIOS setup
Tästä BIOS setupista voidaan muokata BIOSin asetuksia.
 * Asetuksia voi päästä muokkaamaan painamalla joitakin näistä seuraavista näppäimistä. (Del, Esc, F1, F2, Ctrl-Esc tai Ctrl-Alt-Esc).
 * Näistä asetuksista voidaan muokata mm. seuraavia asetuksia.
 * Järjestelmän aika ja päivämäärä
 * Levykeasemat ja kiintolevyjen parametrit
 * Muutamia näppäimistön ominaisuuksia
 * Väylien ja prosessorien väylien kellotaajuuden määrittäminen
 * Porttien ja väylien resurssien asettaminen
 * Muistin asetukset
 * Virransäästöominaisuudet
 * Käynnistysjärjestys
 * Bios voidaan haluttaessa suojata salasanalla.




 * Tässä voidaan ottaa käyttöön ja pois käytöstä nämä asiat mitkä listalla ovat.**

BIOsin päivittäminen

 * Onnistuu uudemmissa flash BIOSeissa.
 * Ei kannata ruveta tähän ellei ole pakko.
 * Tarvitaan joskus jotta saadaan jotkut laitteet tunnistettua.
 * Tehdään erillisen päivityslevykkeen tai ohjelman avulla.
 * Jos asennusohjelma jää jumiin tai tietokone ei käynnisty päivityksen jälkeen, niin päivitys on epäonnistunut.
 * Epäonnistunut päivitys voi johtaa jopa uuden emolevyn hankintaan.
 * Jos päivitys epäonnistuu, niin emolevyllä oleva jumpperi voi palauttaa BIOSin alkuperäiseen tilaan.

media type="youtube" key="e4ge2TEGPOk" width="425" height="350"